- Tillykke! - Tillykke, Caitlin.
Se her.
Vent med at puste.
Giv mig kameraet, så filmer jeg jer, mens Caitlin puster lysene ud.
Og...
- Godt klaret. - Hvor er du dygtig.
Giv mig det igen.
- Husk at ønske noget. - Jeg ønsker...
- Man skal ikke sige, hvad man ønsker. - Jeg ville ønske lyset kom igen.
Tænk ikke på det.
- Jeg skal på toilettet. - Skynd dig, vi skal skære kagen.
- Hold dig fra yderdøren. - Det skal jeg nok.
Vi kan ikke fortsætte sådan, hun ved, der er noget galt.
- Lad os køre ned til byen. - De sagde, vi skulle blive her.
Det derude er smitsomt, de sender nogen, når det er klaret.
Vi har nok her til at klare os, det skal gå alt sammen.
- Jeg er ikke så sikker. - Det skal nok gå.
- Du godeste, hvad var det? - Jeg ved det ikke, jeg ser efter.
- Kan du se noget? - Jeg kan ikke se en brik.
- Tag kameraet med, så jeg har lys. - Vær forsigtig.
Jeg tror, der er noget i floden.
Gå ind, min ven, gør det nu, der sker ikke noget.
Jeg ser på det.
- Kom tilbage, Tom. - Der sker ikke noget, jeg kigger bare.
Vær forsigtig.
- Hørte du det? - Hvad var det?
Jeg ved det ikke.
- Tom. - Vent lidt.
Er der noget?
Tom.
Det er virkelig flot.
Tom.
Mor!
Hvor er hun?
Caitlin.
Caitee.
Åh Gud...
Hvor er du, skat?
Caitlin.
Gud være lovet, der er du jo.
Er der sket noget med dig? Lad mig se.
Der sker ikke noget, men vær stille.
Kram kaninen og vær stille.
Det skal nok gå, vær stille.
Jeg er her.
- Mor. - Vær stille.
Der sker ikke noget.
Jeg er Nick Jones, jeg er fotograf i hæren, East Anglia Fjerde Bataljon.
Jeg befinder mig på en militær udpost i Hertfordshire, Storbritannien.
Båndet, I så, var et, vi fandt for nogle uger siden.
Vi har set slemme ting den sidste tid. Som det der skete den familie.
Der er gået fire måneder siden udbruddet.
Vi er stadig i live, det er det, jeg prøver at dokumentere.
Lad mig vise jer rundt og præsentere jer for nogle af gutterne.
Alle i delingen er fra reserven. Det giver en ide om tingenes tilstand.
Matty der er lastbilchauffør, Juno er en skide finansrådgiver.
Når alt kommer til alt, er vi helt almindelige mennesker.
Vi var på øvelse, da det her skete.
Så hæren gav os ordre til at sikre visse området, hvilket vi gjorde.
Jeg har set nogle grimme ting, virkelig modbydelige ting.
- Jeres træning holder jer vel i live? - Afgjort.
Men intet kan forberede en på det øjeblik, hvor det bryder løs.
Som det er, lever vi fra dag til dag og prøver at støtte hinanden.
Alle har mistet stort set alle, så vi har kun hinanden.
- Er du bange? - Vi er alle sammen bange.
Påstår nogen det modsatte, lyver de, eller er skingrende gale. Beklager.
Løjtnant Andrews, du har befalingen for delingen, fortæl os, hvor vi er.
Hele landet er i kaos, loven er sat ud af spil, der er kun grupper som os.
Vi har indhegnet området bedst muligt, det hindrer de ting i at komme ind.
Vi har vand i nærheden og generatorer, så vi har elektricitet til kameraet.
- Hvad skete der? - Der var kontakt, menig O'Hara døde.
Det var i Hatchworth, stedet vrimler med dem.
Bring O'Haras lig til infirmeriet, så han kan blive ordnet.
- Gider du lige! - Vi har haft rigelig lort.
Det skulle være et enkelt togt. Ind i byen og ud, sådan.
- I stedet har vi to faldne denne uge. - Togterne er blevet for farlige.
- De er flere end tidligere, O'Hara... - Han kvajede sig og døde.
- Han var en ren dreng. - Her har man kun en chance.
- Man skal koncentrere sig. - Det er kun nogle få kilometer herfra.
Jeg vil godt have dit input i aften.
Man førte de civile hertil.
For satan da.
- Gud fader! - Doktor.
Søster.
Hent sygeplejersken, Jones. Gør mig en tjeneste og fjern den der.
Vi ses senere.
Davs, hvad skete der i Hatchworth?
Det var noget rigtig lort.
Vi fyldte bilen med forsyninger, da flere af de ting angreb.
O'Hara stod udenfor alene, han opdagede dem ikke.
Et bid og løbet er kørt. Han skød sig selv inden forvandlingen.
- Er du sikker på, det er det, der står? - Det bliver mellem os.
- Vi kan ikke sprede panik. - Jonesy?
Jeg er ked af det før.
Hun lever ikke ret meget længere.
Det gælder også resten.
Vi lægger O'Haras lig i lagerrummet til i morgen. En gang forbandet rod.
- Hvad med hende? - Hun er bedøvet og indespærret.
- De har en tendens til vold. - Det kan jeg se. Du tabte vist.
Lad mig være ærlig, var hun et dyr, havde jeg aflivet hende.
Der er ingen specialister tilbage, der kan hjælpe hende.
Korporal Nicholson meddeler, at de prøver at bryde ind.
Hvorfor står de skide porte åbne?
- Hvad ser du? - Jeg ved ikke, hvordan de kom ind.
- Vi har intet valg, vi må angribe. - Angrib!
Hjælp mig. Nej!
Træk jer tilbage!
Jonesy, hjælp mig!
Turner!
Åh Gud!
Nej!
- Er du ok? - De er alle sammen døde derinde.
Vi kører herfra i en af lastbilerne. Hele stedet er invaderet.
Vi tager alle de våben og al den ammunition med vi kan. Er du bevæbnet?
- Du ved, hvordan den bruges. - Vi må finde Carter.
Se om du kan finde nogen på den anden side af kasernen. Vi kører.
Maddox!
- Hjælp, vi kan ikke efterlade hende. - Hun udgør en fare.
- Er du morder? Hjælp hende! - Tilbage.
Hør på mig, vi forsvinder herfra.
Du gør, som jeg siger. Forstået.
Kom nu.
- Maddox! - Hvor er Andrews? Vi tager lastbilen.
Sidst jeg så ham, var han på den anden side, vi må væk herfra.
- Vi kører ikke uden Carter. - Jeg kan ikke se en skid.
Der er han. Carter!
Kom nu.
Andrews!
- Hvad fanden laver du? - Afleder dem, kør lastbilen ud.
- Du er fandeme skør. - Kom hen til lastbilen.
Hold dig bag os.
Få fart på, Jonesy!
Op med dig.
- Vi må vente på Nicholson. - Vi må væk herfra nu!
Nicholson!
Vi forlader basen. Vi efterlod Nicholson.
Nicholson blev efterladt.
Nogen lod porten stå åben, Hvem fanden kunne gøre det?
- Klarer du det? - Vi burde ikke have taget hende med.
- Så var hun færdig. - Det er ikke mit problem.
Pigen var spærret inde, hun er gal, hun vil sinke os.
Stop så. Hun er her, så væn dig til det.
Er du sikker på, du har det godt?
- Korporal Maddox. Hvad hedder du? - Leeann.
Tag den her på.
Du gjorde det for resten godt, du rev næsten hovedet af mig.
Jonesy kender du, det her er Kayne.
Hun er en dygtig soldat ligesom Carter ved rattet. De beskytter dig.
De prøver at finde et sikkert sted.
Det duer. De andre kender stedet fra rekognosceringer, hvis de overlever.
- Det er for farligt at køre nu. - Enig, de er sikkert overalt.
- Lastbilen er gemt, men her er stille. - For stille, og vejret bliver værre.
- Vi må ind. - Tag det roligt, jeg har en nøgle.
Ind med jer.
Gennemsøg stedet.
Vi må sikre stedet og gøre det så svært som muligt for dem at komme ind.
Fri bane.
- Det var ret skræmmende på basen, ikke? - Jeg har set værre.
Hun kan tale.
- Jonesy siger, du er en slags reporter. - Ja.
- Hvor kommer du fra? - London.
- Hvordan endte du så her? - Glem det, hendes venner blev angrebet.
Mine venner blev myrdet.
Ingen her gør dig noget.
Sikkert.
Det er smukt.
- Hvad er? - Sne, jeg har aldrig set det før.
Det vidste jeg ikke.
Maddox har brug for dig derinde.
Kom.
I skal se det her, også dig, Leeann, det drejer sig om os alle sammen.
- Jeg fik det med fra basen. - I har hørt om de meddelelser, vi fik.
De kom fra Hope's Point på østkysten.
- Overlevende? - Der er ingen.
Det troede vi ikke, men det er der. Og der er mange flere i Holland.
De udgør en stor gruppe og planlægger at afvente vinteren over.
10 km fra os ligger Hinxton skoven.
Vi tager skovvejene og slutter os til de overlevende i Hope.
Så sejler vi til Rotterdam og afventer foråret, det er Andrews sidste ordre.
Han er død. Vi burde køre nord på, ikke til kysten.
- Manchester! Vores familier er væk. - Det er skørt at køre til kysten.
Vi har intet der, og se hvad du har på. Vi er mere hadede end de væsener.
- Efter det, der skete... - Vi fulgte ordrer, jeg ville ikke.
Ingen af os ville, men folk giver vores slags skylden.
Møder vi overlevende, lyncher de os. De har alle mistet nogen.
Vi er symbolet på det gamle styre. Vi gør bedre i at forsvinde.
Landet går ad helvede til, vil du lægge dit våben og lege civilist?
Rotterdam? Satans!
Carter.
Dæmp dig. De er udenfor.
De kom for en time siden, de holder sig derude.
- Bare de ikke trænger herind. - De ved ikke, vi er her.
Hvad var det?
Dæk mig.
- Det kommer dernede fra. - Jeg hører det, stille.
Vær forsigtig, Carter.
Dør.
På tre. Et, to, tre.
- Langsomt. - Ja.
Dør til venstre.
Det er ikke godt.
Lad den være.
Hvad er det for en lyd?
Pis, de er overalt.
Væk herfra.
Vi må væk herfra.
- Det er en skide dødsfælde. - De er overalt uden for.
- De kommer ind. - Vi har intet valg. Vi kører.
Skyd ikke.
Kom.
- Jonesy, ind med dig. - Pas på.
- Pis. Lastbilen er smadret. - Ud med jer.
- Lastbilen er færdig. - Kom så.
Kayne, hold øje med træerne, jeg tror ikke, de kommer helt herud.
- Hvad gør vi nu? - Er du uskadt?
Der er en lavvandet flod lidt fremme, fyld dunkene, husk rensetabletter.
- Hvordan går det i lejren? - Det går.
- Fik du sovet? - Lidt. Lortevejr.
Det er skide koldt, det er noget lort, vi er alt for udsatte her.
Vil du virkelig forlade landet?
Jeg ved, at alle vil vide, hvordan deres familier har det -
- men vi må antage, at de er døde.
Lad mig vise dig noget.
Det er derhenne.
Du godeste.
Vi er ikke alene, nogen har lige dræbt det væsen.
Og nydt det.
Vi går tilbage til lejren. Sig ikke noget til de andre om det her.
- Hvor har du den fra? - Min bedstefar var samler.
Den har været i familien i årevis.
Hvad har vi?
To SA80 og fire magasiner, en pistol med et magasin -
- et gevær med flere patroner, mit gevær og min Mauser.
Ingen granater. Det er ikke meget.
Vi må prøve at undgå de væsener. Det burde få os til Hope's Point.
Og hvad så?
Jeg kan skyde. Jeg plejede at gå på jagt med min far.
- Nu har jeg hørt det med. - Du er under vores beskyttelse.
Venner, se her!
- De må have ligget her i ugevis. - De er fandeme overalt.
- Du glemmer noget, vi drak det vand! - Åh nej.
- Tag det roligt. - Vores fodaftryk, vi var bag dem.
- Der sker ikke noget. - Det var et held.
For heldigt. De skal ikke forgifte resten af området.
- Hvad gør vi nu? - Vi kan glemme alt om lastbilen.
Vi kan ikke risikere at lede efter en ny i en by, vi fortsætter til fods.
- Helt ærligt. - Saml udstyret og gør jer klar.
Vi går mod Hinxton skov som aftalt. Vi må væk herfra.
Carter!
Snubletråd, pas på.
Kayne, undersøg området.
En armbryst. Banditter.
Jeg afmonterer den.
Pis, for satan da!
Kom tilbage, giv dig god tid.
Vi må holde os fra hoved stierne.
Har I set det?
- Banditter. - Følg mig.
Kom så.
Det var satans, skal jeg vise dig, hvor den skal hen?
- Er du jomfru? Kom nu! - Jeg håber, du bruger beskyttelse.
Sådan.
Hvad fanden, Goke. Kan man ikke lave lidt sjov?
- Problemer? - Skulle hun ikke gemmes til Billy?
- For helvede da, Manny. - Kom så videre.
- Det ser ikke godt ud. - Jeg kan tage dem herfra.
Leeann, er der noget galt?
Videre, Kayne, du leder.
- Hvad synes du? - Vi går direkte gennem skoven.
Vi komme ikke over åbent land med de banditter, og tiden er mod os.
- Det ved jeg. - Nej, der noget, I skal vide.
- Vi har ingen tid at spilde. - Hvad mener du?
Der er skibe fra Hope's Point til Rotterdam, de afsejler om to dage.
Vi har kun to dage.
En ting til, jeg har ikke sagt noget, for jeg ved ikke, om det passer.
Hvis vi ikke når frem, er chancen for at overleve her i landet nul.
- Sig det ikke til Carter. - Hvorfor ikke? Han er en af os.
Hvis det, vi hørte, skete, vil han lede efter sin familie og dø.
- Du må stole på mig. - Det er forkert.
Vi har brug for ham.
- Rapport. - Skidt, skoven vrimler med de væsener.
Kan vi komme igennem?
Af sted.
Leeann, jeg har brug for hjælp. Tag det her.
Kayne og Carter, højre flanke.
Jones og Leeann følg mig.
- Klar? - Klar.
- Nu!
Dæk os.
Følg mig.
Følg mig!
Lad os komme væk herfra.
Jeg kan ikke se dem.
De forfølger os, de sataner er langsomme, men de opgiver ikke.
Godt gået, Leeann.
- Jeg fryser. - Jeg ved det, vi laver et bål.
Det er et godt sted til et hvil.
Vi er tæt på, en til to kilometer mere, så er vi ude af skoven.
- Der er landsbyer på vejen. - Fint, så finder vi måske en bil.
Det er tvivlsomt, men vi mangler mad og vand.
- Vi fortsætter ved daggry. - Jeg kan ikke lide det her.
Her er for åbent. Jeg glæder mig, til vi når kysten.
- Hope's Point-folkene kan deres kram. - Jeg vil bare lægge London bag mig.
- Har du familie der? - Ja, men jeg vender aldrig tilbage.
- Gift? - Nej, jeg har kun mine forældre.
Jeg satsede på en karriere, det virker meningsløst nu.
Jeg havde en kone og datter i Manchester.
Bare jeg vidste, hvor de er. Jeg må vide, hvad der er sket med dem.
Jonesy, giv mig den.
- Hvad med dig? - Hvad mener du?
- Fortæl os lidt om dig selv. - Ja, du spørger hele tiden os.
Godt...
Min kone forlod mig for tre år siden. Det var nok min skyld.
Jeg var altid på arbejde.
Det er du vist stadig.
Det er det eneste, jeg har tilbage.
Men det er vigtigt, ikke? At dokumentere det her.
- Hvad med resten af familien? - Der er kun min far.
Han flyttede til USA for nogle år siden.
Jeg har ikke hørt fra ham siden jul. Jeg fik et kort.
Ingen børn, det er et held alt taget i betragtning.
- Lad være at spørge korporalen. - Hvorfor? Hvad er hans hemmelighed?
- Ingen hemmelighed. - Nå?
- Vil du virkelig vide det? - Ja.
- Jeg var lærer. - Lærer? Mener du det alvorligt?
Jeg underviste i geografi på gymnasiet. Et normalt job som alle andre.
Men jeg godt sige, at du tager fejl, Jonesy, beklager.
Børnene er vores eneste håb, Så vi må finde andre overlevende.
Uden dem bliver vores generation den sidste.
Livet bliver aldrig, som det var engang.
- Hvad med dig, Kayne. - Jeg passer på ham.
Meget morsomt.
Her.
- Jeg skal tisse. - Hold dig i nærheden.
Leeann, er du ok?
Leeann.
Det er ikke de væsener.
Træk jer tilbage bag træerne.
- De svin var her lige. - Ti stille, de er stadig i nærheden.
Jeg slipper dig ikke så let denne gang, Leeann.
Kæmp bare imod, jeg er vild med det.
Din lede sæk!
- De lader til at være væk. - Fælderne stopper dem.
Ikke også, Billy?
Du er en svær pige at finde, dine venner fik sig en overraskelse i går.
Dit udyr!
- Hvad gør vi ved hende? - Har du et forslag?
- Jeg knepper hende sønder og sammen. - Du har fået dit.
Vi har planlagt noget særligt til dig, ikke, Billy?
Det var ikke særlig pænt.
- Hold hende fast. - Nej!
- Nej, I må ikke. - Hvad har du på?
- Hold hovederne nede. - Løb, Billy!
Hold hovederne ned, til vi er væk, det er en ordre!
- Carter, du tager højre flanke. - Javel.
360° forsvar.
- De dræbte dine venner, ikke? - Jo.
Sataner.
- Vi må væk herfra nu. - Nej, vi må vente på Carter.
Carter ved, hvad han gør. Vi må videre.
Der er han. Carter!
- Pis, de er overalt. - Nej!
- Lad ham være, Kayne! - Carter!
Skyd mig.
Kayne, går det?
- Jeg er ked af, at Carter døde. - Han ville ikke deltage i opgaven.
- Vi klarer det, vi når i sikkerhed. - Alt er ad helvede til.
Jeg ved det, men jeg har brug for dig, de kommer efter os.
Lad dem komme.
Det er Carters gevær. De svin.
De har hænderne fulde, de finder os ikke, hvis vi holder os i bevægelse.
Der er en landsby længere fremme.
Vi prøver at finde en bil. Ved første tegn på ballade, er vi skredet.
Der kan være fjender, hold øjnene åbne og skyd ikke, før jeg siger til.
Koncentrer jer.
- Her er for stille. Kan du se noget? - Nej.
Vi går ind. Ingen støj.
Det hjælper ikke, videre!
- Hvad nu? - Løb.
- Der er en bil forude. - Vi må skynde os, de er lige bag os.
Kayne, dæk os.
Kom nu!
- Maddox! - Pis!
Fandens!
- Maddox! - Fandens.
Leeann, prøv at starte den.
Vi må væk fra den skide landsby, Kayne, kom nu.
- Hvad sker der? - Det føles forkert.
Fugleskræmsler. Hvad fanden...
Du har ret, det føles forkert. Vi fortsætter.
Følg mig.
- Tror du, det er dem? - Ja.
Vi venter ikke på finde ud af det, Jones, Leean løb derhen, vi dækker jer.
Når I er der, dækker I os. Forstået?
Hold jer nede og bevæg jer hurtigt. Nu!
- De er tæt på, er du ok? - Ja.
Nu!
Satans, Kayne!
Vi får dig væk herfra.
Vi får dig væk.
Fandens, hvor slemt er det?
Læg pres på.
Du klarer det.
- De kommer. - Efterlad mig her.
Aldrig i livet!
Jonesy, dæk os.
Klar.
- Hold udkig, mens jeg hjælper Kayne. - Jeg går.
Det stinker. Jeg havde aldrig drømt om, at jeg ville blive skudt.
Jo før vi kommer væk det her land, des bedre, vi er så tæt på kysten.
Vi klarer det ikke, Carter havde ret.
Det vil jeg ikke høre. Vi klarer det her.
- Hent Leeann. Vi fortsætter. - Leeann, kom nu, vi fortsætter.
- Curtis. - Rør dig ikke!
Nå, skat.
- Det er her sgu hyggeligt. - Nu er I ikke så overmodige.
Det minder mig om den aften med dine venner, Leeann.
Hvad var det, hun hed?
Nå, jo, Vanessa. hun var en lille luder.
Jeg satte en kugle i fyren, han var en fisse.
- Festen er gået i gang. - Hvad fanden gør I ved hende?
Et ord til, og jeg skyder knoppen af dig!
Fald ned, soldat, hvis han vil kneppe hende, gør han det.
Billy! Kom her!
Kom her.
Ind med dig.
Billy her kan lide at lave fugleskræmsler. Ikke også?
Han har ægte talent.
- Kan du huske hvad vi talte om i går? - I går?
- Ja, sig det. - Jeg skal tæve dem sønder og sammen.
Dygtig dreng.
Begynd med den fisse der, kan du se den ulækre uniform?
- Goke, lad være! - Hold kæft.
Hvis du vil være med i gruppen, må du bestå prøven.
Tæv ham sønder og sammen.
Gør det så!
På ham, Billy.
Dygtig dreng, godt gået.
Godt gået.
Curtis, hold øje med dem.
Hvis de rører sig, skyder du dem i fjæset.
Kom, Billy. Giv mig den.
Se, hvem vi har der.
Bliv der, kælling.
Billy skal lære lidt om livet. Ja, han skal.
Du er en stor dreng nu.
Se på ham.
Hvad er der? Kan du lide hende?
- Kan du lide hende? - Ja, jeg kan.
Det sagde jeg jo.
Hvis du bare rører dig, skærer jeg halsen over på dig, forstået?
Hold den.
Jeg kan se noget, der begynder med "B".
Hvad er det, Billy?
Det er babser.
- Babser. - Det er til dig.
Jeg kan ikke.
Vil du være alene? Vi fandt dig, kan du huske det?
- Jeg vil ikke være alene. - Du overlever ikke uden os.
Gør det så. Tiden er inde til at blive en mand.
Nej.
- Nej. - Gør det så!
- Nej.
Hvad fanden! Du kan godt.
Få dimsen ind, vær en mand!
Nej.
Jeg skal vise dig, din møgkælling.
Du skal ikke ydmyge min ven på den måde.
Du kan ikke lade hende behandle dig sådan, brug kniven, skær hende op.
Skær hende her.
- Nej! - Skær hende!
Dybere!
Det var som fanden, du er syg, Billy.
- Vores knægt gjorde det. - Nu er du en af os.
Nu er det din tur.
Curtis, hent soldaten.
Hvad fanden foregår deromme?
Hvad fanden foregår der?
Pis, Goke, der er en til.
Kayne er inde ved siden af, Nicholson.
Læg den skide kniv! Nu!
Sænk våbnet. Slip kniven!
Tilbage.
Tøsedreng!
Fandens!
Kom.
Du gode Gud.
- Hvordan fandt du os? - Jeg har fulgt jeres spor i dagevis.
Det var sgu jeres held.
De havde slået os ihjel ellers. De dræbte Carter.
De har været efter os et stykke tid, de svin.
Han var en ren dreng, han anede ikke, hvad han lavede.
Du havde ikke behøvet at skyde ham.
Vi må begrave hende.
Kan du huske, hvad du gjorde ved mig?
Hej, Leeann.
Det er et stort gevær.
Hvad er der? Du ser vred ud.
Vil nogen sige nogle ord?
Leeann, tag det her.
Nu er din byrde løftet fra dine skuldre, Kayne.
Maddox, du er nødt til at fortælle os alt, hvad du ved.
Jeg hørte dig i kommandorummet med Andrews.
- Hvad handlede det om? - Maddox?
Hvad var det, vi ikke måtte fortælle Carter?
Vi hørte en meddelelse om en operation, der skulle udrydde truslen.
Storbritannien er åbenbart værst ramt.
Når skibene afsejler i morgen, er det forbi.
De kalder det Operation Inferno. Om kort er hele landet en kirkegård.
- Det kan de ikke! - Det kan de, og de gør det.
- Det er allerede begyndt. - Vi når Hope's Point i aften.
Giv mig den.
Femte bataljon.
Du godeste.
Alle sammen.
De må være strømmet ind og have overrasket dem.
Hvad med radioen?
Vi må ind og tjekke bunkeren, der kan være overlevende.
Hold øjnene åbne, der kan være fjender, det er ikke overstået endnu.
Vent her, Nicholson. Ser du noget, giver du besked.
Åh Gud.
Et sidste forsvar.
Den fører til kommandorummet.
- Hvad fanden er det? - Den fører dybere ind i bygningen.
Åh Gud.
Vorherre bevares.
Vi er de sidste, ikke? Hvad gør vi nu?
Hvad gør vi nu, Maddox?
Vi må hen til skibene, vi kan stadig komme væk.
Der er ingen tilbage, men vi kan stadig klare det, vi må hen til skibene.
Der er ingen tilbage. Vi må forsvare bunkeren.
Jeg følger stadig ordrer. Jones, jeg har brug for hjælp.
Korporal Nicholson, Jez.
Du må blive hos Leeann til vi vender tilbage.
Kom så, Jones.
Hold øjnene åbne.
Jeg fatter det ikke, der er signal ild, men hvor er de?
- Hvor er skibene? De er sejlet uden os. - Nej, de ventede på dem.
- Hvad mener du? - Jeg tog fejl.
De ventede på at blive reddet, men skibene kom åbenbart for sent.
Vi må væk herfra.
Meddelelsen sagde, de sejlede om to dage, det er i morgen tidlig.
- De kommer. - Det kan vi ikke sætte vores lid til.
Det er vores eneste chance. Hjælp mig med bålene.
De skal kunne se kysten.
Læg det kamera og hjælp. De kan lede efter et signal derude.
- Vi må tilbage til bunkeren. - Og så? Det her er vores eneste chance.
- Kom, der er mere sikkert i bunkeren. - Jeg bliver, til skibene kommer.
Du sagde selv, det er sikrere at holde sammen.
- Hør på mig. - Gå!
Jeg er nødt til at vente her.
Hallo!
- Du skulle ikke være gået fra ham, - Jeg havde intet valg.
- Her, hvilken vej fører til tunnellen. - Den.
Følg mig.
Tilbage!
Den er blokeret, vi kan ikke komme igennem.
- Hvad gør vi? - Vi kæmper.
Jonesy!
Nick Jones her. Jeg ved ikke, om nogen får det her at se.
Løbet er kørt for mit vedkommende.
Lad være, Jonesy.
Jeg forstår dig ikke.
Vi er i England nu. Du må tale engelsk.
Undskyld, hun er bange, det er vi begge to.
Det tog os lang tid at nå hertil.
Vi er fra Holland. Rotterdam.
Den er væk, hele byen brænder.
Det gør hele Europa vist.
De sagde, man skulle prøve at komme hertil, til Storbritannien.
Det er en ø. Her er sikkert, ikke?
De sagde, de overlevende samles her. passer det?
Kan du hjælpe os?
Tekster: G. Bergmann www.ordiovision.com